Soudní normotvorba

Soudní normotvorba (angl. judicial law making, jeho výsledkem je judge made law) je vysoce sporný koncept. Jeho podstatou je, že vedle tradičního zákonodárce právo tvoří (nikoliv tedy jen nalézá) i soud.

Tradiční zákonodárcem je Bůh a lid. Lid svou vůli projevuje na shromážděních lidu, prostřednictvím panovníka nebo svých zástupců v zákonodárném sboru. Soudci mají tradičně právo pouze nalézat, tj. rozhodnout, co je právem v konkrétním sporu. To však vždy není možné. Podle důvodové zprávy k návrhu nového občanského zákoníku: "Komplex pravidel shrnutých do tohoto ustanovení [§ 10] se záměrně, kategoricky, a také v logické návaznosti na § 2, rozchází s Robespierreovou maximou, že "slovo »soudní tvorba práva« musí být vymýceno z našeho slovníku."" Precedent Airedale NHS Trust v. Bland [1993] HL konstatoval: "If Parliament fails to act, then judge-made law will of necessity through a gradual and uncertain process provide a legal answer to each new question as it arises."


 * Robert Pelikán: Několik poznámek k problematice půjčování peněz spotřebitelům. In Právní rozhledy 3/2008, pp. 86–94.