František Weyr

upright|thumb|František Weyr František Weyr (25. dubna 1879 Vídeň – 29. června 1951 Brno) byl významný český právní theoretik první poloviny 20. století, přední odborník na ústavní právo a zakladatel normativní školy právní.

Byl první děkan Právnické fakulty Masarykovy univerzity v Brně 1919-20 a pak i 1927-28 a 1935-36, v letech 1923-24 byl rektorem univerzity. V letech 1918 až 1920 byl jako poslanec Národního shromáždění jedním z autorů československé ústavy a byl zpravodajem návrhu zákona o zrušení šlechtictví (81/1918 Sb.). Na jeho návrh byl umístěn Nejvyšší soud v Brně zákonem č. 216/1919 Sb. Byl též prezidentem Státního úřadu statistického a členem brněnské městské rady. Napsal řadu odborných publikací, z nichž nejvýznamnější byla Theorie práva, a množství článků. Byl redaktorem Časopisu pro právní a státní vědu a pětisvazkového Slovníku veřejného práva československého. Ve svých publikacích kromě odborné erudice vynikal především celkovým nadhledem a jemnou ironií, která dráždila jeho odpůrce, zejména ty tzv. "zaujaté pro věc".

Automatické opravy v Microsoft Word jeho jméno komolí na Setr, což se promítlo i do nálezu Letiště Praha, sp. zn. I. ÚS 260/06.


 * Seznam právníků a právniček


 * Weyrův životopis ve Slovníku českých filozofů na stránkách Filozofické fakulty MU
 * Weyrův životopis na stránkách města Brna
 * Weyrův životopis v Akademickém bulletinu