Usnesení

Usnesení (angl. resolution, (court) ruling, fr. arrêt, résolution, něm. Beschluß) je universální forma rozhodnutí, používaná orgány veřejné moci pro jiná než meritorní rozhodnutí a obvyklá rovněž v rozhodování kolektivních orgánů právnických osob.

Původní význam tohoto slova, tedy "rozhodnutí kolektivního orgánu", byl postupem času rozšířen i na rozhodování jednotlivce, např. samosoudce, exekutora apod. Tato terminologie není ovšem logická: je pojmově vyloučeno, aby se na svém rozhodnutí "usnesl" jednotlivec.

Poslanecká sněmovna a Senát rozhodují usnesením o všech otázkách, které projednávají; tuto formu má i rozhodnutí o schválení zákona.

Správní úřady a soudy rozhodují usnesením tam, kde nejde o rozhodnutí ve věci samé; v případě soudů je toto pravidlo částečně modifikováno a soudy rozhodují usnesením i o některých meritorních otázkách – usnesením se např. zamítá odvolání proti trestnímu rozsudku a nejednotné je i rozhodování dovolacího a kasačního soudu. Usnesení mívá oproti rozsudku, resp. správnímu aktu, zjednodušenou formu.

U právnických osob není forma rozhodování jednotně stanovena. V některých případech předepisuje rozhodovat usnesením zákon (např. pro rozhodování valné hromady akciové společnosti), v jiných je to dáno tradicí (např. v orgánech občanských sdružení).

V mezinárodním právu veřejném bývá obvyklé hovořit místo o usnesení o resoluci (např. Rady bezpečnosti Organisace spojených národů); obsahově jde však o totéž.


 * rozsudek
 * rozhodnutí
 * správní akt