Uprchlík

Uprchlík má v nekvalitní právní češtině dvojí význam:


 * 1) člověk, který prchá před spravedlností, nyní uprchlý, angl. fugitive,
 * 2) člověk, který prchá před nespravedlností, lépe běženec, angl. refugee.

Tradiční pojetí je, že uprchlík je synonymum uprchlého, např. § 415 trestního řádu z roku 1873. S massovostí běženství po první světové válce však byla přijata řada mezinárodních smluv, v nichž byl pojem refugee přeložen jako „uprchlík“. Typickým výrazem je vládní nařízení č. 292/1938 Sb. z. a n., jímž se zřizuje Ústav pro péči o uprchlíky.

Nyní převažuje pojetí, že uprchlík je synonymum běžence. Jasně jej definuje ženevská úmluva o právním postavení uprchlíků z roku 1951, doplněná newyorským protokolem z roku 1967, vyhlášená pod č. 208/1993 Sb.: Uprchlík je ten, kdo prchá před nelegitimním pronásledováním. V novinářském diskursu se bezmyšlenkovitě doslova překládá německá terminologie (Flüchtling), podle níž je uprchlík každý nucený migrant, přičemž to nucení může být i subjektivní pocit. Přitom, pokud takový člověk je nucen odejít ze svého bydliště, ať již vnitrostátně nebo do ciziny, má čeština pro něj označení vysídlenec.

لاجئ ܓܘܣܢܐ Qaçqın Бежанец শরণার্থী Refugiat Uprchlík Ffoadur Flygtning Flüchtling Refugee Rifuĝinto Asilo político Pagulane Errefuxiatu fa:آواره Pakolainen Flóttafólk Réfugié פליט शरणार्थी Menekült Pengungsi Flóttamaður Rifugiato 難民 Босқын 난민 Penaber Pabėgėlis Bēgļi शरणार्थी Vluchteling Flyktning Flyktning Uchodźca Refugiado Ayqiq Refugiat Беженцы Izbjeglice Refugee Utečenec (osoba) Begunec Избеглица Flykting Mkimbizi ஏதிலி ผู้ลี้ภัย Mülteci Біженці پناہگزیں Tị nạn 难民